Stravičan zločin i velika tragedija desila se jučer u osnovnoj školi "Vladislav Ribnikar" u Beogradu. Javnost je blago rečeno zgrožena, a reakcije na ovaj strašni događaj ne prestaju pristizati.
Najviše pogađa činjenica da je maloljetni ubica napravio spisak djece koje je planirao da likvidira, kao i nacrt škole.
Naoružan u školi
Podsjetimo, maloljetnji dječak Kosta K. (2009) došao je jučer u školu naoružan, policija je potvrdila da je sa sobom imao pištolj koji je uzeo od oca i četiri molotovljeva koktela, te tom prilikom usmrtio devetero ljudi - osam đaka i školskog zaštitara koji ga je pokušao spriječiti u toj namjeri, a ranio još šest učenika i nastavnicu.
Dječak se nakon pucnjave sam prijavio policiji, a prve riječi koje je rekao tokom privođenja bile su "Ja sam psihopata". Uhapšeni su i njegov otac i majka, a dječak prema Zakonu o maloljetnim učiniocima krivičnog djela i krivičnoj pravnoj zaštiti maloljetnih lica ne može krivično da odgovara, jer se tretira kao dijete.
Kontaktirali smo advokaticu Elmu Arnautović koja nam je sa pravnog stajališta pojasnila kakav je dalji postupak i kako se generalno postupa u ovakvim slučajevima.
"Kada se desi ovakav incidentan slučaj i institucije i društvo su u pravilu zatečeni. U smislu krivične odgovornosti, neupitno je da dijete starosti od 13 godina nije krivično odgovorno i stoga ne može ni biti procesuirano prema našem krivičnom zakonodavstvu.
Povodom inicijativa da se ova granica smanji, smatram da je ona pravilno postavljena i da ne bi bilo opravdano pomijerati dobnu granicu krivične odgovornosti", kazala nam je advokatica Elma Arnautović.
![](https://raport.ba/wp-content/uploads/2023/05/342489397_913256033063175_1943789376634986884_n-760x1024.jpg)
Govoreći iz iskustva, ističe dalje, nerijetko i maloljetnici stariji od 14 godina nisu svjesni svih zabranjenih postupanja pa im se zato i ne izriče zatvorska kazna, već im se na drugi način pokušava, kroz postupke protiv maloljetnika, pristupiti tako da se utiče na njih da shvate i promijene odnos prema učinjenom te da shvate značaj učinjenog kako to u budućnosti ne bi više činili.
Koji su uzroci?
"Uzroke bi uvijek trebalo tražiti u propustima u odgoju ili eventualno traumi koja je prethodila maloljetničkoj delikvenciji.
Stoga je i opravdano da se umjesto djeteta terete roditelji koji su eventualno propustili obavezni roditeljski nadzor i brigu o djetetu, pa s tim u vezi se mogu teretiti kako u krivičnom tako i u parničnom postupku radi nadoknade štete", pojašnjava advokatica.
Naglašava da je s djecom neophodno raditi što više.
"Posebno odgajatelji imaju odgovornost za vrijeme koje djeca provode u odgojno-obrazovnim institucijama, oni bi morali reagovati prvi kada uoče odstupanja u ponašanju djeteta, npr. naglo povlačenje djeteta", navodi advokatica.
Dodaje da nije rijedak slučaj da odgajatelji nisu dovoljno ni educirani na temu vršnjačkog nasilja i količini moguće posljedice po društveni i porodični život djeteta u kasnijoj životnoj dobi.
"Uzroke treba potražiti u onome što je prethodilo jer oni sigurno postoje, roditelji su krivično odgovorni, a djeci i oštećenima omogućiti psihološku podršku putem institucija da se ovakav slučaj maksimalno prevenira i ne ponovi", zaključuje advokatica Elma Arnautović u razgovoru za Raport.
Odjeli za maloljetnike
Advokat Omar Mehmedbašić pojašnjava da za ovakve zločine koje počine maloljetnici u BiH postoje ustanove - Maloljetnički zatvor, poseban odjel koji se nalazi u Zenici, dvije ustanove u Sarajevu i maloljetnički zatvor koji se nalazi u Orašju.
Ističe da neuropsihijatrije u BiH imaju odjele za maloljetne zločince koji nisu uračunljivi, odnosno koji nisu sposobni da shvate značaj svoga djela, ali da to nisu posebni odjeli i da, kako kaže, u njegovoj sudskoj praksi ne zna da je iko bio smješten na neuropsihijatriji.
"Ovaj dječak tek kada napuni 14 godina može odgovarati, i tada mu se može izreći mjera maloljetničkih ustanova ili maloljetnički zatvor.
Za sve ostalo odgovaraju njegovi roditelji, ali ne zbog ovog krivičnog djela nego zbog načina na koji je dijete došlo do oružja, s obzirom da je otac imao oružje i čuvao ga je kako je zakonom propisano - u sefu, ali u dozvoli za posjedovanje oružja piše da se mora čuvati na mjestu kojem samo on može prići.
Odgovorni roditelji
U tom pravcu su njegovi roditelji odgovorni za imovinsko-pravne odnose", pojasnio je advokat Mehmedbašić.
![](https://raport.ba/wp-content/uploads/2023/05/omar_mehmedbasic_CIN.jpg)
Kao mjeru prevencije da se ovakav zločin ne bi ponovio u našoj zemlji, advokat Mehmedbašić navodi da je "pojačano osiguranje prilikom ulaska u školu sve što možemo uraditi".
Što se tiče dozvola za oružje u našoj zemlji, ističe da se one mogu dobiti samo za posjedovanje oružja i za lov, to jeste lovačka puška.
"Dakle, dozvola je samo za posjedovanje i kada ideš u lov, za to se izdaju dozvole, a ne za ličnu upotrebu, to ima samo policija. I kada dobiješ dozvolu za oružje, možeš ga držati samo u sefu", pojasnio je.
Ističe da su roditelji u ovakavim slučajevima najveći krivci.
"Naravno tu je presudan i odgoj roditelja, posvećivanje pažnje djeci. Otac se neodgovorono ponašao sa oružjem s obzirom da je dječak mogao doći do istog. Mnogo je tih elemenata koji se ne mogu predvidjeti, dakle samo dobar odgoj. Tom dječaku nije trebao pištolj. Treba malo smanjiti i konzumaciju televizije, tik-toka,...", zaključuje advokat Mehmedbašić u razgovoru za Raport.